Ligi 30-aastase karjääri jooksul on Dries jäänud käsitöiseks disaineriks.
See tähendab, et praegusel ajal,
kui moest on saanud toode,
Geert Bruloot moekuraator ja kauaaegne sõber
paneb Dries endiselt loomingusse emotsioone ja kirge.
See on üks tema üleilmse menu põhjuseid.
Iris Apfel moeikoon
Ta armastab moodi, see on kirg.
Kuid ta teeb seda väga vaoshoitult.
Ta ei ole tavaline moetegelane
ja see meeldib mulle väga.
Ta teeb ootamatuid asju, mis on suurepärane
ja mida enamik moeinimesi ei söanda teha.
Tema töö teeb eriliseks see,
et ta leiab süstemaatiliselt täiusliku tasakaalu:
tasakaalu värvides,
proportsioonides, siluettides,
Pamela Golbin, peakuraator dekoratiivkunsti muuseum, Pariis
kõiges, mille kallal ta töötab.
Belgia disainerid ja iseäranis Dries vaatavad tõelisi naisi maailmas.
Dries Van Noteni rõivad kandes näed välja enesekindel,
aga enesekindlus tuleb sinust,
Sina valid riided
ja paned need enda kasuks tööle,
Suzy Menkes toimetaja, International Vogue
Sa ei poe korsetti ega ole kellegi teise nägu.
SUVEKOLLEKTSIOON Pariis, september 2014
Olen liiga palju selle sees, see valitseb mu elu.
Sellest on saanud minu kinnisidee.
Aga see ei ole mood. Mood ei ole...
See on nii tühi sõna.
Peaks leiutama uue sõna moe jaoks.
Ma küll ei tea, millise. Aga sõna "mood" ei meeldi mulle.
See tähendab midagi, mis on kuue kuu pärast möödas.
Seda mõtlevad inimesed moe all.
Tahaksin leida sõna, mis oleks rohkem ajatu.
Kas see on võimalik?
Loodan, et on.
Loodan, et töötan niimoodi, sest see on minu eesmärk.
Andke mulle teada, kas see õnnestub mul või mitte.
TALVEKOLLEKTSIOON Pariisi raekoda, märts 2015
Joon läheb otse siit sinna.
Siinpool on veidi kõrgemal, aga väga hajutatud, nagu pilv.
Nüüd võtame tumedama varjundi, paneme silma sisenurka ja hajutame.
Ongi kõik. Väga lihtne!
Hakkame nüüd riietuma.
Tüdrukud, aeg on käes!
40 tüdrukut, 20 minutiga peate kõik valmis olema, sest muidu...
Sellisel hetkel ma värisen. Mul on kaks kätt...
Ma ei taha teha kiirtooteid,
mille puhul kõige erutavam on ostuhetk ja siis oled sellest kohe tüdinud.
Seda ma ei taha teha.
Tahan teha rõivaid, mida hinnatakse ja kantakse.
Mõne kuu pärast paned selle jälle selga, natuke teistmoodi.
Need asjad kasvavad koos sinuga, sinu isiksuse, sinu karakteriga.
Neist võib saada osa sinu isiksusest.
Kena ja mõnus!
Vabandust! Teeme sulle piha.
Sul on piht, aga anname sulle seda veel rohkem. - Ma tunnen seda.
Kas on liiga kõvasti? - Ei, väga hästi on.
Saad ikka hingata? - Praegu küll. - See on kõige tähtsam.
Mul ei ole maagilist valemit, mille järgi erilisi riideid teha.
Ma ei tööta niimoodi. Mul tuleb kõik väga spontaanselt.
Ma ei mõtle, et tahan nüüd teha midagi muud kui kõik teised.
Mina võin seda puutuda, ma olen disainer.
Teen lihtsalt asju, mis mulle meeldivad.
Kaks minutit!
Peame vaiksed olema, sest muusika on väga... Vaikust!
Inimesed küsivad, kas pärast nii paljusid sõusid läheb kergemaks.
Unustage ära! Ei lähe kergemaks.
Ma ei ütle, et alati läheb keerulisemaks,
aga iga kollektsioon esitab oma väljakutseid
ja iga kord, kui mõtled, et see on rutiin... Unustage ära!
Moeetendused pole kunagi rutiin.
Kunagi ei ole süsteemi, miski pole endastmõistetav.
Alati tuleb võidelda, et teatud asju saavutada.
Võtke kõik ritta!
Tulge siia! Peate reas seisma.
Mulle tundub, et üks on pikem. - Ei, kõik on korras.
Võtke kõik ritta.
Mul tuleb nutt peale. Palju õnne.
Nägin, et sul olid silmad märjad.
Tere!
Jackie Nickerson.
Meeldiv tutvuda.
Me pole varem kohtunud. - Ei ole. - Aitäh.
Mulle meeldivad mantlid! Ja need suured püksid! Võrratu!
See kollektsioon meenutab mulle kirglikke naisi minevikust,
kes olid sedavõrd hullud moe järele,
et tahtsid kanda brokaati, lilli ja kõike päeval.
See oli minu jaoks pisut kadunud
ja püüdsin seda hullusearmastust tagasi tuua.
Nagu Iris Apfel, Jane Birkin, Anna Piaggi, sellised inimesed.
See võiks olla lahendus kiiretel perioodidel.
Haagismaja kontori ukse ees.
DRIES VAN NOTENI MOEMAJA Godefriduskaai, Antwerpen
Istu! Küpsis...
Tule!
Kas seal taga on pall? Oota, kus see on?
Ma ei näe seda.
Vaatame siit.
Siin see ongi.
Moekunstnikud alustavad tihti vormist.
Minul on oma lugu.
Mul on isik või objekt, mida tahan luua.
Minu tunne, mida tahan kollektsioonis luua ja selleks on mul vaja materjali.
Kangaid, mida ma saan kasutada oma loo jutustamiseks.
Väga ilus.
Väga kena efekt. Nagu littertikand.
Olen arvatavasti üks ärahellitatumaid disainereid maailmas,
Mul on võimalik luua igasuguseid kangaid, mida ma tahan.
Kogu maailma kangatootjad toetavad mind.
Nad ütlevad:: "Mida sa tahad teha? Tee seda!"
Neid moeloojaid ei ole palju, kel on selline suurepärane võimalus.
Huvitav kangas. Selles on midagi...
Ma ei tea veel, mida, aga...
Kui meile kangaid luuakse, võtab protsess aega 4-5 kuud.
Teistel moemajadel ei ole nii palju aega.
Mais peavad nad välja tooma juba järgmise kollektsiooni.
Inimesed teavad, et läheme kangaste väljatöötamisel väga kaugele.
Tõstan selle tooli peale. Oodake...
JÜRGEN SAILER meestedisaini juht
Liiga võlts, liiga veider, liiga klounilik.
Ruudud võivad olla üsna tüütud..
Minu jaoks on liiga palju.
Leopardimuster on päris hea...
Sa kuidagi tead seda, oled seda vaadanud.
Liiga kerge. Hõbe meeldib mulle.
See, mida ma teen, tuleb üsna loomulikult.
Pead leidma viisi, kuidas elemendid kokku panna,
et konflikt on õige ja tasakaal on õige,
et meeste kollektsioonis oleks küllalt mehelikke ja naiselikke elemente,
nii et tunned, et see on huvitav, ma pole meeste moodi niimoodi vaadanudki.
Juba ongi parem.
Mulle meeldib leopardimuster koos selle ruuduga.
Mul on vaja kontrasti ja pingeid, mul on vaja konflikti kollektsioonis.
Niimoodi töötan kollektsiooni kallal. Minu meelest peegeldab see päris elu.
Kui miski on liiga ühetaoline ja igav, siis see ei meeldi mulle.
Mulle meeldib, kui on erinevad elemendid koos.
See on osa minu maitsest, aga usun, et see on osa kõigist inimestest.
Parimad materjalide kombinatsioonid sünnivad juhuslikult.
Paned hunniku kangaid lauale, silm langeb peale ja näed, et see on ilus.
Just nii, see on kena!
Ise poleks söandanud sellele mõeldagi, aga juhus tuleb appi.
Silmad tuleb kogu aeg lahti hoida.
Pane see pintsaku peale.
See on huvitav.
Elvise faktor.
Päris ilus.
Hoia nüüd seda peal.
Lapsena jooksin isa poes ja ema poodides ringi.
Algne plaan oli, et võtan vanemate poed üle.
Aga taipasin üsna kiiresti,
et moe loomine on palju toredam kui pelgalt moe ostmine ja müümine.
Kuninglik kaunite kunstide akadeemia, Antwerpen, 1977-1980
Moekoolis käimine oli tõeline avastus. See oli ka väga põnev aeg.
1977. aastal oli punk, Itaalia mood, Claude Montana, Thierry Mugler...
Lisaks sain moekoolis tuttavaks huvitavate inimestega
nagu Walter von Beirendonck, Dirk Bikkembergs, Ann Demeulemeester.
Meist sai kohe lähedane sõpruskond.
Aitasime ja innustasime üksteist, panime üksteise loovust proovile.
Mõte, et Belgiast võiks moodi tulla, tundus väga veider,
sest Belgia oli üks ebamoodsamaid maid maailmas, vähemalt meie arvates.
Kui hakkasime mõtlema oma kollektsioonide peale,
kaalusime nimede vahetamist itaalia- või prantsuspärasemate nimede vastu,
aga otsustasime siiski proovida oma nimede all.
ANTWERPENI KUUIK 1987
Me kõik lõime täiesti erinevaid rõivaid,
mis olid mõeldud täiesti erinevatele inimestele.
Mul oli ka reaalsustaju.
Ma ei teadnud muidugi eriti palju popmuusikast ja uutest bändidest,
sest minu haridus oli seotud klassikalise muusikaga.
Aga minagi andsin oma panuse. Näiteks armastuse halva maitse vastu,
tasakaalu leidmise ilusate ja mitte nii ilusate asjade vahel.
Klassitsismi, mis on siiani suur osa minu tööst.
Kõigel, mida ma teen, on klassikaline alus,
seosed klassikaliste meeste- ja naisterõivastega,
suur austus oskustöö vastu,
vaimustus kõrgmoest ja kõrgmoe vormidest.
See oli minu haridus
ja usun, et seda on siiani näha minu kollektsioonides.
Siin peaks olema tasku, kuhu saab käe panna. Kasuta seda.
Praegu pole moes vaja revolutsiooni.
Uut kollektsiooni looma hakates viitad automaatselt eelmistele.
Iseäranis meestemoes ei ütle kunagi,
et viskame kõik välja ja hakkame otsast peale.
okeerimiseks tuleb praegu teha suisa pööraseid asju,
sest peaaegu kõik on turul olemas, kõike võib leida internetist.
okeerimisega on väga raske välja paista.
Nüüd on tähtis, kuidas sa teed, väiksed detailid on tähtsad
ja sellele ma keskendungi.
See on juba iseenesest vinge!!
Kuidas me alustame?
Kõige tähtsam on välja valida mõned kangaste grupid,
kust saab näidiseid lõigata ja Jane'ile saata, öeldes,
et need pakuvad meile huvi.
SUVEKOLLEKTSIOON 1994 Hotell George V, Pariis, oktoober 1993
See on esimene naiste moeetendus, mille ma tegin - "Lilled".
See oli esimene hooaeg, kui hakkasin töötama trükiga.
Need olid kõik siidil ja oretil, väga õrnadel kangastel.
Kui kollektsioon valmis sai, tundus see mulle liiga ikk,
sest siidi kanti erilistel puhkudel, mitte tavalise päevariietusena.
Viskasin kogu kollektsiooni pesumasinasse.
Siid tõmbus kortsu, läks kokku, muutus vabaks ja hooletuks.
Esimest korda võisin öelda, et siid on ka lihtne päevariietus.
Suzy Menkes viibis ka etendusel. Ta kirjutas vaimustatud arvustuse.
Pärast oli pöörane möll.
Kollektsioon oli kaubanduslikult väga edukas, kõik tahtsid seda osta.
Me ei jõudnud järele.
Asi läks veel pöörasemaks,
sest mõni nädal hiljem valis Madonna, kes oli riietumises esinumber,
ühe komplekti ja kandis seda.
See oli täiesti äratuntav ja menu kasvas veelgi,
sest kõik tahtsid kanda seda, mida Madonna.
A2 France teleuudised Suvekollektsioon 1995, oktoober 1994
Selle kollektsiooniga, mis on nii lihtne ja selge,
on tundmatu Belgia moekunstnik Dries Van Noten jõudnud kolme hooajaga
jõudnud teisele kohale Jean-Paul Gaultier järel 20 moelooja seas,
kui võtta aluseks väga professionaalne Journal du Textile.
Naine, kes kannab mu rõivaid, on tähtsam kui minu looming.
Püüan teha rõiva juures mingi osa neutraalselt,
et seda kandev naine, saaks seda kohandada oma isikupäraga.
Ta võib seda kanda mitmel viisil.
See mulle moes meeldibki.
Ta on kena, üleni mustas.
Meil on juba palju elemente.
Tuleb kasutada fotosid väga erineval moel,
nii et oleks täiesti selge, et see pole mingi tobe T-särk,
vaid et see on kontseptsioon.
Paneme nüüd Marilyni kõrvale.
Ta unistab ja näeb asju hierarhiavabalt,
olgu tegemist kaunite kunstide või popkunstiga,
tavakultuuri või kõrgkultuuriga.
Ta vaatab seda sama pilgu, sama kire, sama uudishimuga.
Teda võib köita ka kit,
klieed, folkloor,
tööinimesed tänaval -
kõik inspireerib teda.
Kena. Ilus.
Väga hea.
Ma vaatan kogu aeg.
Minuga ei ole kerge koos elada,
sest kogu aeg ma vaatan ja mõtlen. See on masin, mis ei jää seisma.
See on pisut akadeemiline värk. Nagu moetudeng katsetus.
Tema mõtlemisviisile on omane asjade vastandamine.
Ta võtab midagi barokist ja asetab selle ette mingi koomiksiriba,
luues sellega kontrasti. Ja siis lisab veel midagi.
Ta vaatab aega ühtemoodi:
keskaeg ja renessanss on sama, nagu oleks see praegu.
Tal puudub taju, et miski on rohkem või vähem, kõik on üks segu.
Merivähk! See on uhke.
Palju inspiratsiooni tuleb sellest, mis sulle ei meeldi.
Asjadest, mis on väga inetud, mis on täiesti valed,
mis riivavad silma.
Väga hea.
Siia pilve alla lisaksin pikemad kiired.
Mulle tundub, et see on nagu nägu.
Suu peaks olema natuke madalamal.
Proovin seda korra ise. Vaatame, kuidas see vana mehe seljas paistab.
Mereväepintsak.
Ikka istub hästi.
TALVEKOLLEKTSIOON 1996/1997 Pariis, märts 1996
Sellest moeetendusest, mille nimi oli Bollywood,
sai kuulus kuvand, mis on samuti tüüpiline minu kollektsioonidele.
Mõtlesin, mis juhtub, kui teen kollektsiooni,
kus pööran kõik esteetikareeglid pea peale.
Mind köitis India, tahtsin kasutada India materjale,
tikandeid ja muid elemente.
Nad armastavad polüestrit, neoonvärve, läikivat kulda, säravaid värve...
Tahtsin nende esteetikat kasutades luua kollektsiooni,
mis tunduks meie silmis huvitav. See kukkus hästi välja.
Kollektsioon müüs hästi ja avaldas ilmselt suurt mõju moele.
See oli 1990. aastatel, kui minimalism oli väga moes.
Helmut Lang, Jill Sander...
Kõik need kollektsioonid olid hallid, mustad, valged ja nahavärvi.
Paljudele oli see nagu okk:
oled harjunud, et ei näe värvi, ja siis äkki tuleb midagi sellist.
HET RINGENHOF Lier, mai 2015
Mõned hilised magnooliad.
Saime tuttavaks ja vestlesime natuke ühise sõbra peol aastaid tagasi.
Aga siis hakkasin temaga koos töötama.
Sellest on vist rohkem kui 25 aastat.
Tal oli vaja kedagi oma väiksesse 16 ruutmeetri suurusesse poodi.
Nädal hiljem küsiti, kas saaksin aidata kättetoimetamisega
ja enne kui ma arugi sain, olin juba firmas.
Öeldakse, et parem on mitte armuda töökaaslastesse.
Mingil hetkel oli üsna raske, sest tundsime suurt tõmmet,
aga tasapisi sai sellest see, mis on täna.
Nii kaua kui olen olnud moedisainer,
on Patrick olnud minu elus ja mina tema omas.
Mul ei ole teistsugust kogemust.
Ma ei tea, kuidas on luua moodi, kui sa ei ela koos elukaaslasega,
kes aitab sul kollektsiooni luua.
Mulle on tähtis, et kui siin on kollast, on ka seal kollast. - Kus?
Et värvid korduksid. Siin peegeldub interjöör lilledes.
Lillekimp on selles ruumis leiduvate värvide essents.
Kõik, mida me Patrickuga elus teeme, on tehtud suure kirega.
See maja, see aed, meie eluviis on väga intensiivne.
Tihti naerame selle üle, aga vahel ka kannatame sellepärast,
et oleme pisiasjades maniakid ja teeme sellega oma elu keeruliseks.
Kummaline on see, et vesteldes räägib Dries poole loost ja mina poole.
Võib-olla on nõnda kõigi paaridega, kes on kaua koos elanud.
Kui kaua? - Kaua!
Kas peame ütlema... - Kaua.
Kaua aega. Vist ligi 30 aastat.
Võib-olla 30 aastat... - Ei ole 30, midagi 28 ringis.
Millal sa temasse armusid? - Raske küsimus.
Mis laadi film see on?
Proovida ikka võib.
Keeruline küsimus. - Keeruline.
Mis on teie suhtes kõige raskem olnud?
Selle peale ei mõtle eriti. Lihtsalt elad.
Mõnikord oleks hea, kui oleks rohkem aega.
Ühest küljest, et oleks rohkem aega töötada kollektsiooni kallal,
ja teisest küljest, et oleks rohkem aega,
et saaks minna kordki kaheks nädalaks puhkusele.
See oleks... - Mida sa räägid, Patrick? Puhkusele?
Puhkus on väga raske sõna moemaailmas, eriti veel...
Eriti veel minuga!
Seda pead sa seletama, Dries. - Mida? Puhkust?
Kõik naeravad mu üle, aga ma teen ajakavasid ja plaane...
Puhkuseplaane? - Ei, ei, ei.
Kui läheme Itaaliasse... Inglismaale, teen ajakava.
Külastame seda maja, seda aeda, seda maja...
Teen iga päeva kohta plaani, enne kui läheme,
siis arvutan Google'i kaartide järgi, kui kaua sõidame ühest kohast teise.
Teen terve ajakava, selles kohas viibime nii kaua, teises nii kaua...
Pärast parkimist võime minna aeda, mille jaoks meil jääb pool tundi aega,
seejärel tehakse maja lahti ja võime seda vaadata.
Siis on meil pool tundi teejoomiseks,
seejärel tuleb meil jälle sõita 45 minutit või 38 minutit...
Siis hakkame naerma... - Sa seletad segaselt.
Aga nii on. Näeme ühe päevaga palju. - Lühikese ajaga näeme palju.
Kõlab väga lõõgastavalt! - Ongi.
Nädalaga oleme sõitnud 2000 km või selle ringis.
Sinine on liiga sinine.
Tuleks nihutada lillakamaks.
See on väga kena. Pildistame seda.
Mul on alati kõike palju.
Teen palju rõivaid paljudest erinevatest materjalidest.
Iga moesõu jaoks teeme look'e
ja oma innukuses jõuame alati 150-160 look'ini
ja siis peame seda vähendama 50 või 60 peale.
Tuleb tappa oma lapsi
ja siis on alati hea, kui on sellised inimesed nagu Patrick ja Nancy,
kes annavad nõu, mida teha.
Nancy Rhode stilist
Mõtlen, kuidas me seda näeme.
See on ju kõik üks lugu, eks?
Kuidas see areneb?
Marilynid võiksid mitu korda tagasi tulla.
Nad ei peaks moodustama üht sektsiooni,
sest kui nad on kõik koos, võib saada Marilynist üledoosi.
Igal juhul tuleb kärpida. Meil on siin juba kaks kollektsiooni.
90? - 81!
Viin lilla särgi ära. Valmis.
TALVEKOLLEKTSIOON 2001/2002 Pariis, märts 2001
Sellest moeetendusest õppisin ma palju.
Moemaailm muutus täielikult.
Suured grupid muutusid üha tähtsamaks. Nad ostsid kõik väikedisainerid ära.
McQueen müüdi, Jill Sander müüdi. Helmut Lang...
Kogu maailm muutus, aksessuaarid muutusid üha tähtsamaks.
Mood muutus külmemaks ja kaugemaks,
modellid ei naeratanud enam.
Kõik oli teistmoodi, täielik muutus.
Isiklikus plaanis oli see ka raske aeg.
Christine Mathys, minu äripartner, suri kaks aastat varem.
See oli üleminekuperiood. Esitasin endale palju küsimusi.
Milline on minu firma tulevik? Kas me jätkame?
Kas tuleb otsida partnerit või ära müüa?
Meiega võeti palju ühendust ja küsiti, kas tahame ära müüa.
Ma otsisin midagi.
Tagantjärele vaadates näen, et oli palju häid elemente,
aga tervikuna oli esitlus väga külm, romantika oli kadunud.
Sõu oli külm ja kauge. See ei meeldinud inimestele.
Ajakirjanikele ei meeldinud, klientidele ka eriti mitte.
Müüsime kollektsiooni edukalt maha väljamüügil.
See oli mulle raske hetk.
Võib-olla oli hea, et ma selle läbi tegin,
et sain laksu ajakirjanikelt ja klientidelt, kes andsid teada,
et see pole see Dries, keda nad tahavad näha.
See tegi mulle selgemaks, kuhu ma pean minema.
Siis võtsime vastu otsuseid.
Ütlesin, et ma ei müü, ma ei taha minna kaasa aksessuaaride,
kingade, kottide, külmade toodete maailmaga.
Jätkan veel rohkem sellega, mida ma esindan:
oskustöö, kergus, "lõõgastatus" moes.
SUVEKOLLEKTSIOON 2005 La Courneuve, oktoober 2004
Väga ilus vaade.
Patrick Scallon kommunikatsioonijuht
Jah, see oli kena.
See on tagumine terrass.
Rue du Chemin-Vert, Pariis
Kuidas läheb? - Hästi, hästi.
Kas meeldib? - Väga.
Sõu on ainus hetk, kui saan näidata tööd, mida tegin pool aastat.
See on minu ainus suhtlemisviis.
Minu jaoks ei ole see üksnes rõivad, vaid see on valgus, helid,
kuidas modellid kõnnivad, meik, juuksed, kuidas tervik välja näeb.
Sellega tahan inimestele näidata,
et seda mõtlen mina moest, see on minu visioon
ja nüüd võite sellega teha, mida te tahate.
Maagia on midagi, millest eriti ei mõtle.
Ei ole salanippi, et riputame tähetolmu peale
ja see meeldib neile. Ei, nii need asjad ei käi.
Arvan, et maagia peitub selles,
et inimesed tunnevad ära, kui on tehtud ausalt, kirega
ja tuleb tõesti südamest.
Inimesed peavad ka tundma, et selle taga on reaalsus.
Kas võiksime teha midagi konfettidega?
Konfettidega? - Või millegagi, mis plahvatab
või loob mingil muul moel finaali?
Et kui kõik poisid seisavad reas, oleks kogu ruum täis kulda...
Ja pärast oleks kogu põrand täis... - Konfette?
Inimestel tuleb kõndida poiste poole, kes on ikka konfettidega kaetud.
Selles on natuke Marilyni "Palju õnne, härra president!" tunnet.
Pupupiduu!
Kui tahate torti...
Kui konfettidel on sõnad peal,
oleks see eksistentsiaalselt sürrealistlik.
Liiga palju!
"Driesi" peale? - Jah, aga keskele.
Nüüd on liiga vähe.
See siin on kena ja et hajub...
Nüüd veel 800 korda.
SUVEKOLLEKTSIOON 2016 Pariis, juuni 2015
Hakkame peale!
Valmis olla! 3, 2, 1, mine.
Mine!
Käed taskusse.
Kaardid, kaardid!
Jürgen, ma ei tea, kellel peavad käed taskus olema.
Tõesti?
Võib-olla särav täpp? Siia... Marilyni täpp?
Kas oled juba daaliaaeda näinud?
See lilleala hakkab juba väga kena välja nägema kõigi soojade värvidega.
Oranid, kollased, väga punased daaliad, Bishop of Llandaff.
Püüan teha kõike väga intensiivselt.
Kui olen tööl, töötan 100%,
kui olen siin, olen 100% millegi muu sees.
Aias ringi kõndides mõtled, mida on vaja teha.
Tuleb teha plaane, ajad paika panna, tuleb rääkida aednikega,
teha istutusskeeme ja nii edasi.
See on jälle teine asi, aga see on mulle hea.
SUVEKOLLEKTSIOON 2007 Pariis, oktoober 2006
See kollektsioon on siiani üks tähtsamaid minu karjääris.
Siin leidsin tõepoolest õige tasakaalu kõige vahel,
mida ma oluliseks pean, edendades siiski kõike.
Mõte oli spordirõivaid kõrgmoega kokku segada.
Töötasime välja ilusad kangad,
erekollased siidid, taft segatud polüestriga,
nii et need liikusid ja hoidsid erilisel moel.
Kangad, mis näisid olevat läbimärjad, kuid see oli erilise niidi efekt.
Kõiges oli tunda ühesugust jultumust,
aga siiski midagi ilusat ja samal ajal väga kaasaegset.
Sellest kollektsioonist peale oleme üles ehitanud täiesti uue esteetika.
Kõik etnilised viited on kadunud, ei ole folkloorseid viiteid,
kõik on kaasaegsed rõivad, kaasaegsed kangad,
aga see on 100% mina.
Mõte on selles, et võib kasutada igasugust trükipilti.
Ainus reegel on see, et värv peab olema õige.
Peaaegu kõik on valge,
siis võid välja lõigata roosi, võid võtta tapeedi,
ainult et taust on valge.
Kas võiks need põrandale panna?
Trükipilt puhtal valgel väljal on kena.
Naturaalsest toonist loobumine on ka kena,
sest valge teeb selle huvitavamaks.
Värvid on minu hingesugulased. Ma armastan neid.
Armastan nendega mängida,
armastan kasutada kõiki eri nüansse, et luua teatud tunnet, emotsiooni.
Värvid on töövahend ja mänguasi ühekorraga,
millega loon oma maailma.
Nüüd võiksime sisse tuua määrdunud värve.
Küsimused, mida ma esitan, on enamasti ühed ja samad.
Millised on vajadused? Millised on väljakutsed?
Kuidas saame inimesi üllatada?
Samamoodi, nagu näeme praegu naiste kollektsioonides,
püüdes nihutada tasakaalu hea ja halva maitse vahel.
Millal on värv liiga ere?
Kas värv on vahel liiga värvikas või kas kõik peab olema väljapeetud?
Või on huvitav ainult siis,
kui tasakaalustada väljapeetut millegagi, mis näeb väga odav välja?
Tal on oma visioon.
Meie võtame need elemendid, millest ta on rääkinud,
Meryll Rogge naistedisaini juht
püüame neid rohkem uurida ja nende üle mõelda
ning püüame ka uusi elemente välja pakkuda
kollektsiooni rikastamiseks ja edasiarendamiseks.
Vaatame, mis toimib ja mis ei toimi, see on õieti elimineerimise protsess.
See on kena.
Siin mõtlesin rüüiga mängida,
mis on algul väike, siis läheb suureks ja siis jälle väikseks.
Mulle meeldib, et rüüid tunduvad sürreaalsed,
tekib tugev sürreaalne tunne.
Püüan pakkuda piisavalt ideid. Ma talun tagasilükkamist.
See on loomulik protsess. Mind ei häiri, kui ta mu idee tagasi lükkab.
Tema visioon on nii tugev, et ta teab paremini kui mina.
Puuvillases tundub liiga keskaegne. - Lihtsalt värvid...
Ei aita. - Hakkan siis otsast peale...
Aga sa näed seda puuvillases, nii et...
Mul on loominguline kollektiiv, aga ma ei pea ennast loomejuhiks.
Ei ole nii, et mina juhin ja meeskond loob minu jaoks.
Me töötame üheskoos.
Mina annan enamiku ideid ja ütlen, mis suunas me liigume
kangaid ja detaile valides ning kõiges.
Mulle meeldib seda teha, pean seda oma tööks.
Disainerina tahad luua oma kollektsiooni,
mitte lihtsalt mõnda kuvandit.
Ma ei suuda suurt midagi öelda, olen nii väsinud.
Seedin seda nädalalõpul, esmaspäeval vaatame uue energiaga.
Väga hea. Olgu siis. Aitäh!
Raf Vandersmissen tikkimisosakonna juhataja
Kui Dries pakkus mulle tööd,
oli tal vaja, et keegi oleks Indias.
Toode oli liiga tähtis, et kõike kirja teel korraldada.
Ta otsustas, et keegi peab olema kohapeal.
Esimene koostöö India tootjaga oli vist 1988. aastal.
Tollal ei olnud Indias peaaegu üldse moeloomingut.
Enamasti tehti patju kodudesse
ja polüestrist pruutkleite Venemaa turu jaoks,
aga nad ei tegelnud loomingulise moega.
Kui alustasime, oli vaja kõvasti selgitada,
kuidas me tahame, et seda tehtaks ja milline peab olema kvaliteet.
Laupäevaks peaksime saama... - Tulemusi. Väga hea.
Ära mine... See on juba liiga paks.
Ära mine rohkem...
See, mida ma täna nägin Valerio jaoks, seisis otsast peaaegu püsti.
Me ei taha seda, muidu läheb kõik liiga suureks ja jäigaks.
Seda me ei taha.
Efekt on need litrid lõnga peal.
Püüa teha võimalikult elegantne. Hoia peenikest joont küllalt pikalt.
Ära tee mitu peenikest ja siis kohe paks.
Siin mind häiribki, et teed kogu aeg sirgelt ja siis lõpeb järsku.
Mulle meeldiks elegantsem. Mitte peenem, aga elegantsem.
Oskustöö, meisterlikkus on minu silmis väga väärtuslik.
Kui tikib inimene, teeb ta seda teistmoodi kui arvuti.
Nad panevad sellesse ka iseennast, lisavad midagi omalt poolt
ja see teebki tikandi väga ilusaks.
Tikandid on minu töö signatuur.
Kannan ka vastutust nende inimeste ees.
Meil on suur infrastruktuur, meie heaks töötab nii palju inimesi,
et kasutan igas kollektsioonis tikandeid,
siis tean, et saan igal hooajal neile inimestele tööd anda.
Kollektsiooni ettevalmistamise viimastel nädalatel
tulen alati väga vara tööle, poole seitsme paiku,
ja otsustan, millist stiili missugusest kangast teha.
Natuke kaardimängu moodi.
See teine, millel on püstkrae... Mohawk, kus see on? - Ääre peal.
Kas ainult need on akaarkoes? - Petrooleumivärvi.
Ja suured rõngad türkiis ja fuksia.
Kollektsiooni alustades oli mõte kasutada palju valget koos värvidega,
mis värvikaartidel ja esimestes proovides nägi hea välja,
aga nüüd näen, et kui kombineerida neid eredaid värve valgega,
tundub see mõnikord liiga toores ja...
ei ole küllalt usutav.
Hakkasin sisse tooma meeste kangaid,
mis on kogu aeg kollektsioonis olnud, aga mitte nii tähtsad.
Kogu selle metalliku ja lüreksi juures on tähtis maitsekus ja kantavus.
Me pole vist kunagi nii värvikat kollektsiooni teinud.
See on jälle omaette väljakutse.
Como, Itaalia
Väga lihtne. - Jah.
Kitsas. - Käeauk tuleb kõrgemale tõsta.
Praegu tõmbab see kleidi ka lahti.
Käeauku tuleb tõsta, siis on kergem kätt liigutada.
Hakkasin mõtlema, kas panna mõni hull vöö juurde.
Kas voldid on seeliku sisse õmmeldud?
Kas saab kõrgemalt lahti lõigata? Ei saa? Praegu ei saa.
Mulle tundub...
Teeme niimoodi pildi.
TALVEKOLLEKTSIOON 2009/10 Pariis, märts 2009
Kui hakkasin seda kollektsiooni tegema,
käisin Francis Baconi näitusel Londonis.
Kui näituselt välja tulin, olin täiesti okis.
Ma ei teadnud, kas olin näinud kõige ilusamat asja
või kõige inetumat asja oma elus.
Olin peaaegu endast väljas
sellest ilust ja inetusest ühekorraga.
Tahtsin kanda selle tunde üle oma kollektsiooni.
Ma ei läinud värvides nii kaugele.
Vaatasime Baconi maale ja kandsime need üle kangastesse.
Palju tööd läks sellele, et leida õige läikega kangast
või tuhmi kangast, et saavutada õiget tunnet.
Mõnedele ajakirjanikele meeldis see väga, teised vihkasid seda täiega.
Suzy Menkes leiutas isegi uue sõna ühele värvile,
mida me kasutasime - "mädanev krevett".
See näitab, et talle ei meeldinud see, mida ta poodiumil nägi.
Ka kliendid ei reageerinud väga hästi.
Seda kollektsiooni oli poodides raske müüa.
See on muidugi üks sõltumatuse eeliseid, et võid teha, mida tahad,
aga teisest küljest ei ole kõrval inimest, kes ütleb, et lähed liiale.
Kas mood on kunst? Või milles on vahe?
On üks väga lihtne vahe: mood on tööstus.
Seejuures loominguline. Erakordselt keeruline,
kasutab väga põnevaid tehnikaid,
olgu need tehnilised või käsitsi tehtud.
Aga sel on väga spetsiifiline lõppkasutus.
Vähemalt Driesi puhul on väga selge,
et moedisainerina võib ta olla loominguline,
aga kui ta ei müü oma kollektsioone, tuleb tal oma moemaja kinni panna.
Mis juhtus su lemmikkangaga? - Ja minu lemmikpükstega?
Võime neid proovida. Proovi neid ka.
Ei. Odav.
Liiga nunnu. - Liiga nunnu?
See jakk on muutunud... proovime...
Lillat. - Aga sokid ja kingad võivad jääda.
Väga 50. aastate kantri.
Just see, mida me ei taha. - Ma ei saa seda peast välja.
See on flambojantne naine. "Flambojantne" on hea sõna.
Ta on pigem õnnelik kui ekstsentriline.
Ekstsentriline võib olla ka üsna kurb.
Ekstsentriline naine võib elada 25 kassiga pimedas majas.
Ekstsentriline võib minna selles suunas,
aga flambojantne on rohkem Peggy Guggenheim
ja pöörane naudisklev elu, kokteilid.
Ta on flambe. Ta leegitseb.
Dries Van Noteni väljapanekusaal, Pariis
Kõnd on hea.
Kas peaks alusseeliku alla panema, et oleks laiem?
Mulle meeldib idee naisest, kes on suurem kui elu,
kes moodustab veel suuremaid ja tugevamaid värvikombinatsioone.
Teksad on liiga suured, platvormkingad on liiga kõrged,
mantlid on liiga suured, tikandid on väga säravad.
Seelikus ei ole meeter tülli, vaid 30 meetrit tülli.
See on minu jaoks flambojantne naine.
Kindad ja T-särgid, mis näevad välja nagu tätoveeringud,
vahel veidralt koordineeritud,
vahel on kott ja kindad sama mustriga,
nii et ei saa arugi, kus kott lõpeb ja kinnas algab.
Et oleks kummaline ja huvitav.
SUVEKOLLEKTSIOON 2016 Pariis, september 2015
Väga tähtis punkt: kui tüdrukud pärast proovi võtavad kingad ära,
hakkab kogu meeskond kingi puhastama, sest need lähevad väga mustaks.
Me tuleme... siis pööran mina paremale ja tema pöörab paremale.
Etienne Russo sõu produtsent ja kauaaegne sõber
Järgmine tüdruk seisab nii, publiku poole.
Järgmine, järgmine.
Etienne'iga on mul väga pikk lugu.
Kõigepealt oli ta minu kollektsioonide modell.
Ta on korraldanud palju pidusid Brüsseli ööklubis Le Mirano.
Ta tundis paljusid inimesi, kes tegelesid valgustuse ja heliga.
Kui ütlesin, tahan moeetendust korraldada,
oli ta kohe valmis aitama.
Sestpeale sai Etienne'ist suurim moeetenduste produtsent.
Mulle meeldib luua perekonda enda ümber.
Mulle meeldib, kui inimesed mõistavad sind poolest sõnast.
See on meil nüüd 95. või 96. moeetendus.
Aga kunagi ei tea ette, milline tuleb reaktsioon.
Mulle tuleb see alati üllatusena, võib olla positiivne või negatiivne.
Millal on see hetk, kui tunned, et nüüd olen kollektsiooni leidnud?
Seda hetke ei ole tihti.
Pärast sõud mõtlen ikka, et võib-olla oleks olnud parem,
kui oleksin seda või teist teisiti kokku pannud.
Mul on pärast moeetendust raske sellest pilte vaadata.
Ma ei taha kohe pärast sõud videot vaadata, ma ei suuda.
Olen liiga suur perfektsionist, et suudaksin sellega elada.
Kas näed rohkem vigu kui...? - Näen alati palju vigu.
See ei tee mind alati õnnelikuks inimeseks,
aga teeb minust selle, kes ma olen.
Edu tekitab rohkem survet,
sest inimesed ootavad alati ikka enamat.
Alati ei lähe kergemaks, kui oled rohkem tuntud
ja firma kasvab suuremaks. Ka surve muutub vahel tähtsamaks.
Kas sa näed perspektiivi sellest nõiaringist välja pääseda?
Seda nimetatakse võidujooksuks moes. Raske on välja pääseda.
Iga disainer unistab sellest, et võtta aastaks või hooajaks aeg maha.
Üksainus hooaeg vahele jätta oleks minu jaoks fantastiline!
Aga tead, et sa ei saa seda teha.
Mida me teeme beeide õmblustega? Me pole seda ära lahendanud.
Siin on mustad õmblused, siin beeid.
Või värvime õmblused tumedamaks, siis jääb mulje, et need on kasutatud?
Kas värvime tumedamaks või teeme mustaks?
See kollektsioon põhineb ühel plakatikunstnikul
1960. aastate San Franciscos.
Psühhedeelne värk,
mida me kombineerime traditsiooniliste meesterõivaste ja sõjaväevormidega.
Nimetame seda omamoodi armastuse armeeks.
Selles on Vietnami sõja järgse rahu hipilikku, psühhedeelset õhustikku..
Piisavalt suur?
Teadsime juba varakult, et üks mu unistusi läheb täide.
Me saame teha moeetenduse Pariisi ooperimajas.
Oleme seda taotlenud 15 või 16 aastat.
Mitte lihtsalt ooperimajas, vaid ooperimaja laval.
Lõpuks saime loa ja aja selle tegemiseks.
Oli vaja õiget kollektsiooni selles paigas näitamiseks.
See on meil nüüd käes. Vaatame, mida see toob.
Kas tunned end vahel kurnatuna? - Loomulikult.
Kui teed midagi kirglikult, lähed oma võimete piirini
ja mõnikord isegi üle selle piiri.
Alati pole sugugi kerge.
Alati ei ole nii, et kõik läheb hästi ja elu on ilus.
Unustage ära! See pole nii. - Mida sa siis teed?
Kannatan!
Loomulikult oled vahel kurnatud, vahel on see tõesti liig.
Siis peab Patrick mind turgutama ja ütlema, et kõik läheb hästi.
Kaua kestnud suhte puhul on hea see, et tunnete teineteist läbi ja lõhki.
See on armastuse juures väga hea ja tugev asi.
Meeste kollektsioon on peaaegu valmis,
kõik on töös, esemed veel tulevad.
Nüüd töötame naiste kollektsiooniga.
Praegu on kiire aeg.
Need kattuvad nädalad, kui lõpetame meeste kollektsiooni
ja alustame naiste kollektsiooni, on alati üsna rasked.
Aga seni läheb kõik hästi?
Mida ma selle peale ütlen?
Igal moedisaineril tuleb oma karjääri ja elu jooksul kindlasti ette hetki,
kui ta mõtleb, et lõpeta ära, asi pole seda väärt.
Aga teisest küljest on hetki, kui kaks asja sulavad kokku.
Nimetame seda sõltuvuseks.
Arvan, et see on sõltuvus,
see teadmine, et suudad luua ilu hetke,
suudad luua emotsionaalset hetke.
Emotsionaalne hetk ei ole minu jaoks moesõu,
vaid see, kui teed proovi ja tunned, et sain kätte.
Nagu kokk, kes teeb süüa... Söögitegemine on üks asi,
aga kui ta paneb asju kokku ning on seda maitstes ise üllatunud
ja seejärel üllatab teisi inimesi... Arvan, et need asjad on võrreldavad.
PARIISI OOPERIMAJA
Kui sul on õiged koostisosad,
pead seda ka nutikalt serveerima.
TALVEKOLLEKTSIOON 2016/17 Pariisi ooperimaja, jaanuar 2016
Ja käed hoian taskus? - Jah.
Veel viis minutit!
Kas Driesi taolised inimesed on tänapäeva maailmast kadumas?
Mitte kadumas, mu kallis, nad on kadunud!
Iris Apfel moeikoon
Kedagi uut ei tule nende asemele.
Sellepärast on ta minu silmis aare ja teda tuleb vääriliselt kohelda.
Moetööstus on endale ise haua kaevanud.
Driesi taolised inimesed hoiavad leeki elus, nad viivad moodi edasi.
Oh, läbi sai! See oli natuke liig...
Tõlkinud Triinu Alder